ДОВГОСТРОКОВИЙ ВПЛИВ СОЦІАЛЬНИХ ПРОГРАМ У КОНТЕКСТІ ІНСТИТУЦІОНАЛЬНИХ ЗМІН НАЦІОНАЛЬНОЇ ЕКОНОМІКИ: ЗАГАЛЬНІ ПІДХОДИ ДО ОЦІНЮВАННЯ Й ДЕРЖАВНОГО РЕГУЛЮВАННЯ
Ключові слова:
соціальний вплив, стратегічні оцінки, організації соціального сектора, соціальні результати, методологія оцінки соціальних показниківАнотація
Стаття присвячена дослідженню підходів до оцінювання соціального впливу як довгострокового результату соціальних інвестицій. Основною метою дослідження є аналіз та узагальнення суперечностей та потреб, що зумовлюють оцінювання довгострокового впливу соціальних програм, визначення спільних принципів оцінювання соціального впливу. У роботі відповідно до поставлених завдань використано такі методи дослідження, як методи логічного узагальнення та наукової абстракції; системно-структурний аналіз. Проаналізовано потреби та складності, що пов’язані з розробленням загальних стандартів оцінювання соціального впливу. Систематизовано методи оцінювання соціальної ефективності, узагальнено принципи оцінювання соціального впливу, що можуть бути прийняті як спільні
для організацій соціального сектору. Результати дослідження свідчать про необхідність узгодження систем вимірювання соціального впливу зі стратегією та місією організації, поєднуючи це з розробкою системи управління.
Посилання
Social Impact Investment Taskforce. Measuring Impact: Subject Paper of the Impact Measurement Working Group. Social Impact Investment Taskforce. URL: http://www.socialimpactinvestment.org/reports/Measuring%20Impact%20WG%20paper%20FINAL.pdf (дата звернення: 05.12.2017).
Hadad S., Găucă O. D. Social impact measurement in social ntrepreneurial organizations. Management & Marketing. 2014. Vol. 9. issue 2. Pp. 119-136. URL:
http://www.managementmarketing.ro/pdf/articole/445.pdf (дата звернення: 15.12.2017).
Belinsky M. Social Impact Bonds: Lessons from the Field. Stanford Social Innovation Rewier, 2012. URL: https://ssir.org/articles/entry/social_impact_bonds_lessons_from_the_field (дата звернення: 11.12.2017).
Cohen, Sir R. Impact capital is the new venture capital (Part II). The Great Debate. Reuters, 2011. URL: http://blogs.reuters.com/great-debate/2011/07/13/impact-capital-is-the-new-venture-capital-part-ii
(дата звернення: 25.11.2017).
Epstein M. J., Yuthas K. Measuring and Improving Social Impacts: a guide or nonprofits, companies and Impact investors. Routledge. 2017. URL: https://ssir.org/articles/entry/ easuring_and_improving_social_impacts_a_guide_for_nonprofits_companies_and (дата звернення: 15.11.2017)
Twersky F., Arbreton A. Benchmarks for spending on evaluation. Menlo Park, CA: The William and Flora Hewlett Foundation, 2014. URL: https://www.hewlett.org/wpcontent/uploads/2016/08/Benchmarks%20for%20Spending%20on%20Evaluation_2014.pdf (дата звернення: 22.12.2017).
Ebrahim A., Rangan V. K. The limits of nonprofit impact. Harvard Business Review Online, 2010. URL: http.//evpa.eu.com/wpcontent/uploads/2011/06/measuring.pdf (дата звернення: 27.11.2017).
WK Kellogg Foundation. Logic Model Development Guide: Using Logic Models to Bring Together Planning, Evaluation and Action. WK Kellogg Foundation, 2004. URL:
http://www.wkkf.org/knowledge-center/resources/2006/02/wk-kellogg-foundation-logicmodeldevelopment-guide.aspx (дата звернення: 02.12.2017).
Hehenberger L. A., Harling A-M., Scholten P. А Рractical guide to measuring and managing impact. Brussels: European Venture Philanthropy Association, 2013. URL: http://evpa.eu.com/
publication/guide-measuring-and- managing-impact-2015 (дата звернення: 07.12.2017).
##submission.downloads##
Опубліковано
Як цитувати
Номер
Розділ
Ліцензія
Авторське право (c) 2018 Чернігівський національний технологічний університет, 2015
![Creative Commons License](http://i.creativecommons.org/l/by-nc/4.0/88x31.png)
Ця робота ліцензується відповідно до Creative Commons Attribution-NonCommercial 4.0 International License.
1. Політика, яка рекомендується журналам, що пропонують відкритий доступ Автори, які публікуються у цьому журналі, погоджуються з наступними умовами:<ol type="a"><li>Автори залишають за собою право на авторство своєї роботи та передають журналу право першої публікації цієї роботи на умовах ліцензії <a href="http://creativecommons.org/licenses/by/3.0/" target="_new">Creative Commons Attribution License</a>, котра дозволяє іншим особам вільно розповсюджувати опубліковану роботу з обов'язковим посиланням на авторів оригінальної роботи та першу публікацію роботи у цьому журналі. Автори мають право укладати самостійні додаткові угоди щодо неексклюзивного розповсюдження роботи у тому вигляді, в якому вона була опублікована цим журналом (наприклад, розміщувати роботу в електронному сховищі установи або публікувати у складі монографії), за умови збереження посилання на першу публікацію роботи у цьому журналі. Політика журналу дозволяє і заохочує розміщення авторами в мережі Інтернет (наприклад, у сховищах установ або на особистих веб-сайтах) рукопису роботи, як до подання цього рукопису до редакції, так і під час його редакційного опрацювання, оскільки це сприяє виникненню продуктивної наукової дискусії та позитивно позначається на оперативності та динаміці цитування опублікованої роботи (див. <a href="http://opcit.eprints.org/oacitation-biblio.html" target="_new">The Effect of Open Access</a>).